– Jeg hørte om ulykken! – Ekskonen sigtes for drabsforsøg.
– Den første, Jane. – Jeg har været på biblioteket.
– Hvordan har Michael det? – Han har hævelser på hjernen.
– Vi prøver at lette på trykket. – Det var det, jeg havde.
Dine chancer var 50%. Hans er mindre.
Det er mig, Kimberly. Det skal nok gå.
Bare hold ud.
Nå, det er dig. Hvad er der sket? Hvad gør politiet her?
Michael blev påkørt uden for hospitalet.
– Det er slemt. Jane er i fængsel. – Gjorde hun det?
Vidner så bilen. Politiet kom med kendelse.
– Hvor har du været? – Er Jane okay? Hun må være knust.
Jeg hjalp hende med at finde en advokat. Det er hårdt for hende.
– Politiet vil tale med dig. – Nej, jeg må tale med Jane først.
– Sydney! – Lad mig gå!
Jeg har sagt, min bil blev stjålet. Nogen har brugt den –
– og parkeret den foran mit kontor.
Nogen, der ser ud som Dem? Spinkel, med kort, blondt hår...
– De samme solbriller. – En forklædning! Det virker oplagt!
Det synes jeg også. En ekskone driver et firma med sin eksmand –
– og vil have ham ud, men han nægter.
Hun truer ham ved en vens bryllup. Og forsvinder, mens ulykken sker.
Uden alibi. Bortset fra at hun var i parken og spiste sin frokost.
Ville jeg parkere en skrammet bil ud for min bygning?
Måske for at underbygge historien om en fælde. Drop udflugterne.
En tilståelse nu vil spare Dem for besvær senere.
Jeg beklager. Jeg siger ikke mere, før min advokat er her.
Fint.
Bare vent på advokaten. Så får vi tid til at samle flere beviser mod Dem.
Alting går i opløsning. Tænk, at Jane kørte sin eksmand ned.
– Så hård troede jeg ikke, hun var. – Hun kunne måske være uskyldig.
Har du set Jake? Han har været væk hele natten. Har han ringet?
Nej. Og jeg er træt af vores tovtrækkeri over Jake.
Jeg opgiver. Du må få ham.
Fra nu af er vaskebrætmaven din.
Der er noget underligt ved det her. Først forsvinder Alison, så faderen.
Måske han ville tale med hende først og finde ud af, hvorfor hun stak af.
Deres mand var den sidste, der talte med hende.
Jeg troede, at det var bag os. At vi kunne begynde forfra.
Først Meredith og nu Alison.
Hvad er det, De siger?
Tiden læger alle sår. Det tror jeg virkelig.
Hvilke sår? Hvem blev såret, mrs Parker? Meredith? Alison?
Nej, det er latterlig. Jeg tænkte bare... Det er absurd.
– Drømmene... – Hvilke drømme?
Da vi besøgte Dem, begyndte Alisons mareridt.
– Om at være lille nede i kælderen. – Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Nogen var efter hende.
Det var Deres mand.
– Nej. Slut! – Sig, hvad han gjorde mod dem!
– Ingenting! – Misbrugte han dem?
– Hvordan kan du tro det? – Det giver mening.
Drømmene, og at hun ikke ville hjem. Og Deres ægteskabelige problemer.
Vores ægteskab er udmærket.
Men der er noget med mr Parker. De sagde også Meredith.
Hun bor i San Francisco. Hvis nu Alison tog derud...
Hvor i San Francisco? Fortæl mig, hvor de er!
Bruger du stadig mælk i kaffen?
Kan du huske, da vi stjal kaffe? For andre var det øl og cigaretter.
Hvad er det, vi gør? Vi småsnakker om gamle dage.
– Jeg skyder det fra mig. – Og jeg fortrængte det.
Jeg kan ikke blive her. Billy venter, og jeg må tilbage.
– Men vi er nødt til at have en plan. – Der er kun én mulighed.
Læg det bag dig og gå videre. Undgå familien, få din egen...
Det kan jeg ikke!
Jeg føler, at alt hvad jeg er, alle mine fejltagelser –
– og alle mine problematiske forhold bunder i det her...
Hvad far gjorde mod mig. Mod os!
– Jeg klarede mig fint... – Det tror jeg ikke.
Du er besat af det her! Jeg har sagt, hvad du må gøre. Jeg går på arbejde.
Vil du ikke nok ringe og melde dig syg?
Vi er sammen om det her og må løse det sammen.
– Hvorfor er du her? – Jeg var bekymret.
– Jeg måtte ikke se dig i går. – Jeg talte med advokaterne.
Jeg ved, at du ikke gjorde det. Nogen har lagt en fælde.
Du har ret. Og jeg har prøvet at finde ud af, hvem det kunne være.
Hvem ønsker Michaels død? Og at jeg skal ende i fængsel?
Hvem er syg og desperat nok? Det er dig, ikke?
Hvad?! Er du gal!
Du ville af med dine to største problemer. Michael og mig.
– Nej, det er ikke sandt. – Du ved, hvor bilnøglerne er.
– Er du gal? – Nej, det er du.
Det er altså mig. Det er altid mig!
Jeg kom her som din søster, og du giver mig skylden for alt.
"Jake, jeg må tale med dig. Amanda."
Hej.
– Hvor har du været? – På båden. Jeg måtte være alene.
– Arbejder du hjemme i dag? – Jeg meldte mig syg.
– Jeg ville vente på, at du kom. – Hvad er så vigtigt?
Jo og jeg har ikke været fair mod dig. Vi har begge presset dig.
Men nu ved jeg, Jo har trukket sig. Nu er du kun min.
Kun din? Prøv at høre dig selv. Er jeg en slags præmie?
– Det ville ophidse mange mænd. – Det har det også mig.
Men det gør det ikke mere.
Jeg er træt af at være en del af en kvindes liv uden at have mit eget.
Jeg har haft meget godt sammen med jer begge to.
Men det fungerede ikke rigtigt med nogen af jer.
– Betyder det, at du dropper mig? – Forhold i det hele taget.
– Jeg er kørt træt. – Men hvis man føler noget...
Jeg føler ingenting.
Jeg gør bare, hvad der ventes af mig.
Jeg er ked af det.
Bare rolig.
Bare gå ud og find dig selv. Det lyder fint.
– Men tro ikke, at jeg venter på dig. – Det troede jeg heller ikke.
Beklager, kun ansatte har adgang.
Vil du undskylde mig?
– Hvordan går det? – Han er stadig bevidstløs.
Vi må tale sammen.
Det er en dårlig idé, at du kommer her.
Du spiller virkelig højt spil.
Bekymret læge og kæreste. Men det var dig, der påkørte ham.
– Tror du det? – Det er ikke første gang.
Har du glemt dengang med pillerne og bilen i tomgang i garagen?
– Du ønskede, at han skulle dø. – Du var også med på det.
Folk vil før tro, at du gjorde det, end jeg, hans kære forlovede.
– Og Jane er den, der sidder inde. – Det er derfor, jeg kom.
Jane vil give mig skylden.
Vær lidt smart og forlad landet. For hvis jeg bliver presset...
... kan det være, at jeg vil pege i samme retning.
Vent!
Jeg er begyndt at se ham, og jeg tror, det måske kan noget.
– At det kan fungere. – Hvordan?
– Har du fortalt ham om det? – Jeg siger det aldrig til dem.
Tror du ikke, det kan være derfor, det altid går galt?
Jeg går ud efter maden, vi bestilte. Det er ikke langt. Er du okay?
Ja. Jeg tager et brusebad og skifter.
Shhh, min pige, ikke skrige op. Vi har noget, vi må tale om.
Jeg tager hånden væk. Hvis du skriger, gør jeg dig fortræd.
Og også Meredith. Okay?
Jeg tror ikke, du tænker klart. Hvorfor løb du væk fra Billy?
– Hvad ligner det? – Du er syg.
Hvad vil han tænke, når du fortæller om din far? Det, alle ville tænke.
At du er snavset og besudlet. At du er en ødelagt vare.
Du kan komme med anklager, men det er den eneste reaktion, du får.
– At det er dig, der har problemer. – Jeg er ligeglad med dem.
På trods af alt det her klarer du og Meredith jer fint.
– Jeg klarer mig ikke fint! – Det kan du komme til.
Bare hold på hemmeligheden. Tag til L.A. Gift dig med fyren.
Fortsæt dit liv. Det er løsningen.
Hvis du lader det blive kendt, ødelægger du din mor, Meredith...
Hele familien.
Rør dig ikke, far. Ellers sværger jeg, jeg skyder dig!
Beklager, men jeg kan ikke sige, hvornår han vågner. Eller om.
Operationen gik godt, men venstre halvdel er skadet.
Jeg må have fem minutter med ham. Hans vidneudsagn er afgørende.
Undskyld mig... Dr. Mancini vågner!
Det skal nok gå, Michael.
– Michael, det er dr. Levin. – Jeg er Truman fra politiet i L.A.
– Kan det ikke vente? – Jeg har et par spørgsmål.
Så De bilen, der påkørte Dem?
Så De, hvem der kørte den?
Så De, hvem der sad bag rattet?
Michael?
Det er mig, Michael. Det er Kimberly.
Jeg beklager...
Jeg har aldrig set dig før.
Jeg kom ikke for at gøre jer fortræd.
Jeg ville hindre jer i at begå den fejltagelse at rippe op i det hele.
Vil det få det til at gøre mindre ondt?
Har jeg ikke holdt mig væk fra jer?
I er vokset op og er blevet så sunde.
Sunde? Jeg står her og truer dig med en revolver!
Og min søster springer ud af vinduet før sit bryllup!
Vi har taget skade. Og du slap af sted med det hele.
Nej!
Det er i orden. Han er væk.
Som jeg sagde i går, kan jeg intet huske. Beklager.
Jeg husker ingenting.
Jeg husker alt om at være læge.
Men resten er borte.
Tim, de ringede fra fængslet. Jane Mancini vil snakke.
– Hun beder om et møde. – Tid for tilståelse.
Måske får vi ikke brug for Deres vidneudsagn, doktor.
Jeg skulle ikke have ladet ham løbe.
Du gjorde det rette. Vi konfronterede ham.
Vi behøver aldrig se ham igen. Det er overstået.
– Burde vi ikke melde ham? – Det er så længe siden.
Er det ikke vores pligt? Ellers lader vi også andre syge svin gå fri.
– Hvis vi træder frem... – Det vil ødelægge mit liv og dit.
Og alle, som er involveret med os. Også Billy.
– Se, hvad der allerede er sket. – Det var, fordi jeg tav stille.
Jeg kan ikke gøre det.
Jeg kan ikke stå i en vidneskranke og sige, hvad der skete i kælderen.
Hvis du vil gøre det, må du gøre det alene.
Spild ikke mere tid, mrs Mancini. Deres eksmand har sagt nok.
– Hvordan har han det? – Han lever.
– Men vi skal ikke tale om ham. – Nej.
– Vil De udtale Dem? – Ja.
Jeg ved, hvem der påkørte Michael.
Jeg ville ikke sige det, men jeg har dækket over hende før –
– og det kan jeg ikke blive ved med.
– Det er min søster. – Navn?
Sydney Andrews. Hun var gift med Michael efter mig.
Det gik galt. Værre end med Michael og mig.
Hun har nøgle til min lejlighed. Jeg har bedt om den i et år.
Hun kunne tage bilnøglerne, få at vide, jeg var ude og parkere bilen.
Alle vil fortælle Dem, hvor meget hun hader ham.
Jeg ved, hvor frygteligt det her virker. Hun er min søster.
Jeg holder af hende, men jeg kan ikke hjælpe hende længere.
Hold dig fast.
Tak, hvem du end er. Du reddede mit liv.
Tak. Jeg mente det, jeg sagde, da du fik mig op. Du reddede mit liv.
– Du er 20 meter fra land. – Han ville være kommet efter mig.
Er du alene herude?
– Jeg sætter dig i land i aften. – Han er min mand.
– Hvis du er nysgerrig. – Det er jeg ikke.
Han er en mand med stor magt. Han er rig og har kontakter overalt.
Og de er ikke alle sammen gode. Nogle af dem er rene forbrydere.
Jeg troede, han ville dræbe mig. Det var derfor, jeg sprang over bord.
Han vil stå i havnen og holde udkig efter mig.
Jeg kan ikke vende tilbage til fastlandet.
Jeg håbede, du kunne sejle mig til San Diego i morgen.
Eller Mexico.
Jeg ved ikke, hvem du er. Jeg er ked af, at du har problemer.
Men jeg vil ikke indblandes. Jeg sætter dig i land i aften.
– Kimberly! – Listede du dig ind på mig?
Jeg er i knibe.
– Politiet snuser rundt. – Det er deres arbejde.
Jane må have sagt, det var mig, da de pressede hende.
Jeg havde både motiv og lejlighed. Så jeg undgår politiet.
– Jeg kører ikke. Jeg tog bussen. – Så er du desperat.
– Det er ikke morsomt. Jeg er bange. – Bare rolig. Så slemt er det ikke.
Du må hjælpe mig. Jeg har ikke noget alibi.
Jeg var på stranden. Jeg gik en tur alene.
– Presser de mig, bryder jeg sammen. – Du har et alibi. Bare slap af.
– Nej. – Jo.
Du spiste frokost med mig på Farmers Market. Ved en skaldyrsbod.
Vi blev til halv tre. Det ved du, for du så på uret, da vi gik.
– Er du mit alibi? – Og omvendt. Jeg bekræfter det.
Farmers Market. Skalsdyrsbod. Halv tre. Er du med?
Du er sikker.
Så let var det.
Nu er vi fremme.
Der er telefoner derovre og en restaurant på Via Marina.
– Her er 50 dollars. – Hvordan kan du gøre det her?
Du mødte mig på et dårligt tidspunkt. Du valgte den forkerte båd.
Jeg vil ikke have problemer i mit liv lige nu.
– Ring til en ven. Tag nu pengene. – Jeg må ringe til min mand.
– Ved du, hvad han vil gøre ved mig? – Beklager.
Tak, fordi du reddede mit liv.
Pokkers også!
Jeg sejler dig ikke til San Diego, men du kan blive her et par dage.
– Så må du ud. – Tak. Tusind tak.
– Sydney Andrews? – Det er mig. Er der noget galt?
Vi har nogle spørgsmål angående drabsforsøget på Deres eksmand.
Var det ikke Dem, jeg så i fængslet da De besøgte Deres søster?
– Og så var De vist på hospitalet. – Hvad vil De?
Kan De sige, hvor De var onsdag mellem tolv og to?
– De vil altså have et alibi? – Hvad De end vil kalde det.
Jeg spiste frokost med Kimberly Shaw.
På Farmers Market. Ved en skaldyrsbod. Til halv tre.
– De kan checke det. – Det vil vi. De skal have tak.
Vi lader høre fra os.
Ja, okay. Tak.
– Alison! Jeg har været så urolig. – Hvem talte du med?
Et taxafirma. Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle.
Så jeg ville tage hjem. Til Wisconsin.
– Jeg tager med... – Bliv her.
Jeg har været i San Francisco, mor. Hos Meredith.
Far dukkede op, og så kom Billy.
Det er ude nu.
– Mor. Hørte du mig? – Hvad mener du?
Det nonsens, Billy kom med... At din far...
– Jeg kan ikke engang sige det. – Misbrug.
Det hedder "misbrug", og han gjorde det. Også mod Meredith.
– Jeg vil ikke høre på det her. – Du må have vidst det!
– Det er løgn. Nogle fylder dig... – Far indrømmede det!
Aldrig! Det er modbydeligt! Og det er du også, som siger det!
Hvis det var sandt, var I vel kommet til mig?
Han sagde, du ville rejse. Vi var bange for at miste dig.
Jeg må hjem til ham... De løgne... Du ødelægger ham!
Åh Gud... Har du ikke hørt, hvad jeg sagde?
– Hvad er det, du gør? – Jeg tager hjem.
– Ringede han? – Ja.
– Han sagde: "Kom hjem". – Han er et uhyre.
Jeg svigter ikke min mand. Og det gør gode døtre heller ikke!
Hvad er det, der sker?
Jeg forstår det ikke. Hvorfor tror hun ikke på mig?
– Dr. Shaw? Har De tid et øjeblik? – Naturligvis.
Jeg checker et alibi. Hvor var De mellem tolv og to i onsdags?
– Var det ikke, da... – Da han blev påkørt.
– De mistænker vel ikke mig? – Nej, en anden.
Jeg var på biblioteket. Jeg gik der kl. 13.10 og var der til ca. 19.00.
– Var De alene? – Jeg gjorde research. Mange så mig.
– Var De ikke på Farmers Market? – Dér har jeg ikke været længe.
– Hvem sagde, at jeg var dér? – Det er underordnet.
– Vil du have suppe? – Hvor er du sød!
Det er ikke let at være ridder.
– Har jeg sagt, jeg er taknemmelig? – Ja. Mange gange.
Er jeg skør, eller er der en sort sky over dit hoved?
Jeg har tænkt over det, og jeg tror, at Meredith har ret.
Det hjælper ikke at melde din far.
Du har været ulykkelig så længe. Vil det forandre noget?
Jeg ved ikke.
Måske er det bedre at glemme det. Og se at komme videre.
– Hvad mener du? – Tænk på fremtiden og vores liv.
Glem fortiden.
Jeg elsker dig. Og jeg vil gøre dig lykkelig igen.
Vi må gøre det her sammen.
Jeg møder dig i morgen, og så kører vi til Vegas.
Vi gifter os helt alene. Og begynder at leve som et team.
– Vil du gifte dig med mig? Igen? – Ja.
Jeg vil gerne giftes med dig.
Farvel, Sydney.
Hvis alle lejerne ryger i fængsel, får jeg pengeproblemer.
Lad os følge reglerne. Lad mig se kendelsen.
Først var det Jane, og nu Sydney. Og jeg troede, jeg havde fjender.
– Hvornår så De sidst Janes søster? – Sydney? For flere dage siden.
Postkassen er fuld. Hun er nok et andet sted.
– Eller måske hun er flygtet. – Se, hvad jeg fandt!
Miss Andrews har vist en del at forklare.
– Undskyld... – Nej, jeg skulle have banket på.
– Jeg påskønner virkelig det her. – Ingen årsag.
Jeg ville ønske, der var noget, jeg kunne gøre til gengæld.
– Så står vi lige. – Bare et kys? Jeg kan mere end det.
Problemet er, at så bliver vi involveret. Du gør i hvert fald.
Og det er jeg færdig med.
Så må vi bare være venner.
Men husk, at venner også gør det.
Kom ind!
Godmorgen.
Alison, er ikke du på bryllupsrejse?
Åh nej, først må man jo gifte sig!
– Er dine fødder varme nu? – Jeg fik ikke kolde fødder.
– Ikke? – Nej, det var et personligt problem.
Billy og jeg er sammen igen. Kan jeg få nogle dage fri –
– så vi kan rejse til Las Vegas og gifte os dér?
Du har sandelig et spændende liv! "Ja", "nej", "ja igen"!
Tør jeg spørge, hvad det personlige problem var?
En ny kæreste? Råd fra psykologen? Nej...
– Steve McMillian kom tilbage? – Jeg blev misbrugt.
Da jeg var lille. Af min far. Er det nok?
Åh Gud, Alison... Du må undskylde.
Han virkede... Jeg ved ikke. Han var ikke typen.
– Man ved nok aldrig, hvem der er. – Hvor er han?
Hos mor. Jeg melder ham ikke. Billy og jeg vil bare glemme det.
Det vil han sikkert, men hvad med dig?
Jeg ved ikke.
Det er anderledes. Jeg forstår ham.
Men selv om det er overstået... Når min far stadig er derude...
... er det ikke overstået.
Vil du høre min mening? Nej, lad mig omformulere det.
Hvis det var mig, ville jeg ikke lade forbryderen gå fri.
Selvfølgelig kan du få nogle dage fri.
Men tænk grundigt over, hvordan du vil bruge dem.
– Hvad gør du her? – Jeg har købt ind. Er det i orden?
– Du er ude. – Ja, de frafaldt sigtelsen.
De mistænker en anden, Sydney. Dig, faktisk.
Du sagde det! For at redde skindet, skød du skylden på mig!
Jeg sagde bare, at en anden ønskede Michael død.
Kimberly ønsker det mere end os.
Hun elsker ham. Hvorfor så dræbe ham?
Hævn! Hun giver ham skylden for ulykken og operationen og det hele.
– Hun er gal! – Nej, det er dig, der er det.
Tro, hvad du vil. Jeg har ikke tid. Jeg forlader byen. Ha' det!
Hvad er der? De kaldte mig over højtaleren.
Jeg begynder at huske. Jeg drømte. Og du var i drømmen, Kimberly.
Jeg blev overvældet af en følelse af kærlighed til dig.
Jeg ved ikke noget om vores fortid, men det gør ikke noget.
– Jeg føler mig tryg sammen med dig. – Du aner ikke, hvor glad du gør mig.
Vær ikke urolig. Du husker resten lidt efter lidt.
Der var en anden i drømmen. Din komplette modsætning.
En kvinde med rødt hår og grønne, næsten dæmoniske øjne.
Vær ikke urolig. Det er Sydney. Hun er uskadeliggjort.
Hun vil aldrig kunne såre dig mere.
– Billy? – Hvor er dine tasker? Vi må af sted.
– Hvorfor udskyder jeg altid ting? – Du vil ikke med.
Jeg har tænkt og tænkt. Frem og tilbage.
Og jeg forstår, hvad du siger om at glemme det.
Men at få det her ud af verden og rejse sigtelse mod min far...
Det giver også mening.
Jeg vidste, at du ville gøre det her.
Jeg burde vel være glad for, at du ikke klatrede ud ad vinduet igen.
Jeg vidste, du ville blive vred. Men se det fra min synsvinkel.
Vi ser det altid fra din synsvinkel. Det er problemet.
Jeg betyder ingenting.
– Billy... – Bare glem det.
Held og lykke med familien. Jeg håber, det går i orden.
Bare lån mig et par hundrede til at komme væk for. Du får dem igen.
Selv hvis jeg havde dem, kunne jeg ikke. Politiet har været her.
– Har de været her også? – To gange.
Jeg må af sted.
Sydney Andrews.
De er anholdt for drabsforsøg på mr Mancini. De har ret til at tie...
Tekster: Jørgen Schiøtt Subtitling International UK, London